Ilosvay Gusztav: Dusty

Hogy  lasd a teljes kepet, talan elkezdem az elejen,  amikor  Peter (masodik fiam )  szuletesnapjan felmentunk  a Kek hegyekbe  meglatogatni egy baratomat, aki azota sajnos meghalt. De ebben az esetben nem ez a lenyeg, hanem az,hogy egy izletes ebed es utana egy meg finomabb kave utan elmentunk setalni. A Kek hegyek tavasszal gyonyoruek es az igazi ausztral vadon az itt van a szankban, oly kozel  es ontja a szepseget es kemenyseget. Az ausztral vadon  ( bizony vadon ez  a szo szoros ertelmeben) , athaghatatlan bozot. Az erdok  megtuzdelve surun hatalmas eukaliptusz fakkal, amelyeknek  kerge olyan, mint a borod, sima, feher es feszes. Az ut seta kozben  lefele vezetett, aztan egy meredek emelkedo kovetkezett. Idonkent hazak beekelve  a rengetegbe,  szerenyen meghuzodva es csak  attol feltek, hogy ha jon a tuz akkor mi lesz. Mert az erdo, a vadon elobb-utobb  megeszi  ezeket, igy  vagy ugy.  Az ember itt nem lehet okos.  Mar  atmentunk a dombon  es megint lefele haladtunk, amikor az egyik ilyen hazbol egy fiatal, alig hat honapos (akkor azt hittem, hogy farkaskutya) jott ki  es eszeveszett farkcsovalassal udvozolt minket. Az egesz teste  szinte belecsavarodott  a nagy  farkcsovalasba es lihego, vigyori szajjal, ahogy csak egy kotya tud vigyorogni, adta tudtunkra, hogy borzalmasan orul nekunk. Peter harom eves volt es ott volt melettem. Ujjongva tepte ki magat kezembol es szaladt a kutyahoz, aki mar ott volt elottunk Nyitott karral atolelte a nyakat es ujjongott , fenhangon kiabalta: kutya, kutya, az en kutyam! -  Kerem vigyuk haza , apu, ugye hazaviszuk?  Ott alltam az utca kozepen vagy 15o km-erre hazulrol es egy farkaskutya nyaldossa a fiam kepet es o meg hagyja, s  nem tudja abbahagyni a nevetest. Olelgeti a nyakat ,simogatja a fejet es amellett a pici gyerek mellett az a hatalmas kutya csak csovalja a farkat es idonkent hatalmas nyelv csapasokkal kepen torli Petert . Na mondom: remelem nincs ennek a dognek ferge mert akkor kukacos kolykom lesz es igy sem lehet vele birni, hat meg ezek utan. Tovabb setaltunk .Petert mar nem lehetett elvalasztani a kutyatol, kergetoztek az utca kozepen  es jatszottak, ahogy csak egy emberke es egy kutya tud jatszani.Igy mentunk vagy meg egy orat.  Az ismeretlen kutya nem tagitott Peter mellol. En bevallom abban remenykedtem, hogy egy szep pillanatban visszafordul es hazamegy, amikor kiszorakozta magat. De egyenlore ennek semmi jelet nem mutatta. Mar visszafordultunk a seta vegen es elertuk a hazat, ahonnan kijott es legnagyobb meglepetesunkre egy idos holgy allt a kerites kapujaban es mosolygott: - Latom Dusty jol osszebaratkozott veletek. Vigyetek haza, mi mar nagyon oregek vagyunk egy fiatal farkas kutyahoz . Oszinten megkoszonnem ha elvinnetek, mert mi mar belefaradtunk a kergetozesbe , ugrandozasaba es a nevelesebe.Nem megy ez mar nekem.”
Peter, mondanom sem kell fulig huzta a szajat es  Dusty bundajaba kapaszkodva ugralt fel es ala. A kutya meg se mozdult. Pedig a kolyoknek mar bizony volt fogasa. Hat igy kerult hozzank Dusty kutya es lett a csalad otodik tagja. Hazafele menet hatul ult a teherauto  nyitott platojan.   Elvezte a szaguldo kocsi sebeseget, a  szel belekapott vastag bundajaba es o csak ult, meg se moccant.  Kati nem nagyon orult az uj jovevenynek  . Egy  evvel ezelott vesztettuk el  Rexit  es akinek volt kutyaja az tudja, hogy ezek a nyavajasok mennyire hozza tudnak noni  az emberhez. Peter, mondanom sem kell, mit sem torodve anyja ellenkezesevel megragadta Dusty-t es mar jatszottak is a fuben a haz elott es  legalabb meg negy gyerek osztoszkodott a kutya nyelvcsapasaibol. Kati csak nezte a jatszo gyerekeket, aztan csak legyintett. Igy kerult hozzank Dusty, akinek egyebkent  az orra hegyen volt egy feher folt es ettol lett a neve poros vagyis Dusty. 
15 evig elt velunk . Csaladtag volt, huseges es odaado. Peter mellette nott fel,  onzetlen baratsagat elvezve Dusty halalaig. Szerintem az Isten tudta, hogy miert teremtette a kutyat az ember melle. 
A kezdet kezdetenel, amikor ki lett osztva minden elolenynek, hogy mit csinaljanak es hogyan eljenek a kutya  egy olyan szerepet kapott, hogy  utun-utfelen azt mutassa az embernek, hogy: - Nezd igy nez ki  az onzetlen szeretet es  ha huseges akarsz lenni, hat az is igy nez ki, mint ahogy en csinalom, latod?  Persze az ember ebbol vajmi keveset vesz eszre, de ettol eltekintve szereti ha ott koborog, nyuzsog  korulotte, mert valahol a kis agyaba megis megfogant valami az elobbiekbol. Hogy mennyi ,hat az kerdeses . Ha belenezel egy kutya szemebe, azt a szeretetet, ami onnan arad azt valoban egy ember nem igen tudja felfogni. Oszinte, erdek nelkuli szeretet latsz de valoban nem jut el az agyadig, mivel te ugymond ‘’felsobb rendu’’ vagy  keptelen vagy felfogni ezt. Ha szerencses vagy,akkor   melletted egy negylabu csoda,  farkcsovalva , nedves orral, naprol napra bemutatja neked .,Hatha a vegen megtanulod. . 
Mindezt azert mondtam el, mert par nappal ezelott kezembe akadt Dusty fenykepe, amint Peterrel, aki lehetett vagy  oteves, jatszanak a kertben, eppen labdaztak. S todultak elo az emlekek  vadul felkavarva a leullepedett fajdalmat. 
Szerda reggel volt tavaly elott, egy ragygo nyari napon. Reggel hatkor keltem es mint mindig, a nyitott  ablakon kinezek a kertbe es keresem a kutyat  Ott fekudt a fuben  az oreg es ugyan csovalta a farkat, felallt, udvozolt , de lattam rajta , hogy valami nincs rendben . Megszolitom meg egyszer es o  azzal az osi farkas uvoltessel valaszolt, amit egyebkent soha nem hallottam tole meg. Inkabb  horgesnek  tunt , rekedt es halk volt. Tudtomra adta, hogy:  “-Pajtas en megyek. Ugy erzem, hogy belefaradtam ebbe az eletbe, oreg vagyok es faradt.  Jo volt szeretni teged.” Kiszaladtam a kertbe s magamhoz oleltem, szemeben mar csak pislakolt az elniakaras. Lemondas es   a mehetnek volt benne:” -Ugyan pajtas, ne gyotord magad, ez mar nem nekem valo”. A hatamon a hideg vegigszaladt es kialltottam Katinak: - Dusty beteg,  csinalj neki helyet bent, beviszem. Felemeltam az egyebkent nehez testet, bevittem a konyhaba. Letettem a foldre  es addigra  mar mindenki ott allt korulotte. Farkat csovalva, gyengeden csak nezett, ahogy csak  egy bucsuzkodo kutya tud. Korbenezett es mind tudtuk , hogy itt most visszavonhatatlan dolog fog tortenni . En lehajoltam, megsimogattam a fejet es  ereztem, hogy ha most elmegyek akkor ez az utolso bucsu, utolso farkcsovalas es az utolso “ szevasz oreg” fog elhangzani. Meg felemelte a fejet, ramnezett, szemeben az teljes beke  es megnyugvas volt, s  valami amire, csak kesobb jottem ra, a szotlan beszed:  “ - Menj, neked dolgod van,  en rendben leszek. Tudod, a kotelesseg az elso.”
Nekem mennem kellett, a nap elkezdodott es az elet nem hagy sok idot semmire. Kertem Petert, hogy nezze meg a Dusty-t, amikor delutan  hazajon es adjon neki tiszta vizet.  A hatso udvart gazdagon novi be a fu, van egy hatalmas fenyofa is, ami megszuri a nyari napnak az erejet es  vasarnaponkent sokat ulunk alatta.  Ott talalta meg Peter a fuben Dusty-t, bekesen aludta orok almat .
 Mi felnottek, akik mar  ateltunk egy s mast es mar lassan tobb ismerosunk van a temetoben, mint az elok soraban, mar maskepp latjuk az eletet . De egy gyermeknek, akinek a jatszotarsa ment el, akibe kapaszkodva hempergett a homokban  es gyemekkorat osztotta meg vele, annak dobbenetes volt a tudat, hogy innen nincs tovabb, ez a szakasz befejezodott vegervenyesen. Es megint lepni kell egyet elore . Az orok korforgas senkit sem kimel meg , ha kell, ha nem, de egyszer megis mindnyajan  felnovunk. “ S lam  mily szerencses vagyok, volt egy kutyam, egy Dusty-m, egy poros orru, fark csovalo csodam,........ aki meg raadasul ugy szeretett, ahogy csak egy kutya tud szeretni”- Peter lehajolt, megsimogatta Dusty fejet: “-Tudom, hogy itt lebegsz  valahol. Koszi, hogy engem valasztottal ott fent a hegyen.....   “